TAPAHTUNUT AIEMMIN
Niitä on aina vastaanotollani - ja makuuhuoneessanikin.
En voi käydä pissallakaan rauhassa. - Sait tärkeän vieraan.
Minä olen Kuningas. - Väijytkö sinä häntä?
Väijynkö? Hän on vaimoni.
Asiat palautunevat ennalleen.
Mitä nyt? - Missä hän on?
Mistä on kyse, Suzy? Kerro nyt.
Kukaan ei tiedä, että kuulen ääniä...
Mä fiksaan asiat. - Henry!
Suzy? Suzy...
Suzy!
Rocco? Sähän olet vainaja.
Sä delasit.
"Astu ovesta tuosta ja kaikki niin ennallista."
Niin mihin aikaan?
Missä kaikki ovat?
(Mitä ruokaa laitamme? Minä en tarvitse enempää hiilihydraatteja.)
(Tilaanko sashimia?) (- Tilaa, sitä hyvää.)
(Minulla on paikan numero.)
Keitä helkkarissa te nyt olette?
Mitä teette meikän kämpillä? (- Mistä vetää?)
Voin sulkea paikat. - Hyvä, selvä on...
Onko kaikki hyvin?
Tuntuu... kuin olisin unohtanut jotain.
Inhottava tunne. - Minusta ei ikinä tunnu siltä. Unohdan harvoin mitään.
Uudet tuntemukset voivat olla hyvästä.
Mihin sä painelet? Meillä asuu saksalaisia. - Onnea iltaa varten!
Kiitos, niin. Se ilta, Linda. - Mä olen tässä. Suze!
Minun piti muistuttaa, että haette Steven puvun. - Steven?
Illanjatkoa, Linda.
Tulitpa aikaisin kotiin.
Palkintogaala on illalla.
Päivällinen on hallussa, joten hyppää suihkuun vain.
Osaatpa ihmeellisesti lukea lehteä ylösalaisin.
Minä nyt vain... katselen kuvia.
Joko vilkaisit lapsia?
Se oli paha paikka. - Mitäs tuli liian aikaisin. Kuuluisi soittaa.
Olet ihan kauhea, Steve.
Mitä hittoa se tekee Steven luona? Mun täytyy fiksata asia.
Ei paska.
Voi paska!
Kuinka myöhään teillä menee? - Äiti tulee joka tapauksessa kymmeneltä.
Kiitos, kun autat. - Ei ole parempaakaan tekemistä.
Äiti pitää huonettaan lukossa. - Hän vaalii yksityisyyttään.
Et saisi nuuskia. - En nuuski, olen vain utelias. Etkö itse ole?
Hän pölähtää takaisin elämäämme ja muuttaa luoksemme, -
emmekä tiedä mitään hänestä.
Anna hänelle aikaa. Minusta on hienoa, että hän on täällä.
Hei, Steve. Näytätpä rentoutuneelta. - Kiitti, Jonqs.
Joko maistoit osso bucoani?
Mieletöntä, parhaimpiani.
Hyvää se on. Älä ole tylsimys, lähden pikku pippaloihisikin.
Eivät ne ole mitkään pippalot, vaan saan palkinnon.
Vaan onnistuuko tuollainen osso buco?
Tiedäthän, että hän panee Magdaa - täällä kotona? Hän se lähti juuri.
Uudet tissitkö eivät auta? - En hankkinut niitä Steveä varten -
vaan itseäni varten. - Niinpä tietysti.
Ajattelepa, jos olisit jättänyt Steven, kun ostit sen asunnon.
Ajattelen, paljon. - Asuisit upeassa kattohuoneistossa -
ja olisit ehkä kiihkeässä suhteessa.
Saattaisin kolistella yksinäni siinä valtavassa asunnossa -
ja puhua itsekseni.
Olen ajatellut sitä, ajattelen edelleen.
Mutta se nyt on vain haaveilua.
Hiffaatko, kuinka on käynyt?
Se sanoi, Kuningas siis, -
että jos mä kuljen siitä ovesta, "kaikki ennallistuu".
Mutta se perseensutikummajainen jätti sanomatta, -
että "kaikki ennallistuu" siihen, että Suzy ei ole muuttanutkaan tänne.
Suzy ei tiedä tästä mitään. Aika on heittänyt mut kelkasta.
Potter, -
kuunteletko sä mua edes?
Jos et, mä vietän loput päivistäni loikkien katolta aina uudestaan alas!
Mitä hittoa?
Tarttetaan raivoa.
Sitähän mulla on rutosti.
Onneksi olkoon, tohtori Darling. Piditte hienon puheen.
Kiitos teille bakteereistanne. - Ei kestä.
Illanjatkoja.
Kuule... Söitkö sitä savulohta? - En.
Se oli hyvää. Siinä oli jotain tilli-kermajuttua.
Söin sitä noin 15 kappaletta.
Onpa paskaa. - Odota. Kuka tämän esittää?
En osaa sanoa. - Anna sen soida.
Kamalaa.
Olen pahoillani. Tämä on herkullista, mutta minun hampaani...
Oletko varannut ajan? - Varaan huomenna. Alakertaan en mene.
Työpaikan lähellä on hammaslääkäri. - ... oikea tiiliskivi...
Zac Hannigan? - On pakko kysyä, Zac: miksi elämäkerta on "epävirallinen"?
Henry Mallethan katosi 1983, ja hänen oletettiin kuolleen, -
mutta ruumista ei ole löytynyt. - Uskotko kuolemaan?
Minulla on vankkoja todisteita siitä, että hän eli vuosia Genevessä...
Et ole tavannut Jonquilia. Et ole saanut päiväkirjojani.
Kuka on kyseessä? - The Verven solisti.
Henry Mallet. Hän teki kai itsemurhan.
Mitä hän itse mahtaisi pitää kirjasta?
Kirja olisi varmasti hänelle mieleen. Hän arvostaisi sitä, sillä työni...
Sitä ei tarvitse paljastaa. - No tuota...
Miten ilta sujui? - Hei, äiti. Sisällä ei saa polttaa.
Tiedän sen. Se ei tarkoita, etten silti haluaisi polttaa.
Palkkiosi. - Palkintoni.
Miten töissä meni? - Säkenöivästi.
Mikä nyt? - Anteeksi kuinka?
Palattuani elämääsi en ole kertaakaan nähnyt sinun haikailevan aloillasi.
Et tosin ollut lapsenakaan kummoinen haaveksija.
On ollut merkillinen olo koko päivän.
Ihan kuin olisi jokin nimi tai ajatus ihan kielen päällä.
Aivan lähellä, mutta en saa siitä otetta.
Tiedän tunteen tarkkaan.
Unohda koko asia. Se tekee vielä hulluksi.
Olet vain väsynyt. Painu yläkertaan ja sänkyyn upean miehesi kanssa.
Äiti...
On minulla... unelmia.
Tietenkin on. Tietenkin.
Hyvää yötä, kultapieni.
On jo kyllin stressaavaa siirtää vastaanottoa.
Olette epäluotettava tavarantoimittaja.
Voitte pitää tätä suhteemme irtisan...
Anteeksi nyt? - Suze, sä olet täällä.
Sä tulit - sä tulit kotiin.
Tulin... - Sä tulit kotiin, Suze.
Kuka te olette?
Suzy Darling - tohtori Suzy Darling. Omistan tämän asunnon.
(Vuokraemäntä.) - Oliko meillä tapaaminen? Olemme aamiaisella.
Ei, ei ollut. Tahdoin vain vilkaista, onko kaikki mallillaan.
Oikein tyydyttävästi.
Komea näkymä. - Joudun vaatimaan, että sovitte tapaamisesta etukäteen.
Rikotte vuokrasopimusta. - Aivan niin. Anteeksi.
Nyt kun olette siinä... Miksihän asunnossa kulkee kissa?
Kas. Hei, mirri.
Onko kissa tuttu? Olen allerginen kissoille. En voi mennä sen lähelle.
Heitämme sen ulos, mutta se palaa - joka päivä. - Eihän sellainen käy.
Puhun asiasta välittäjälle. - Viekää kissa heti mennessänne.
Tule, mirriseni.
Pahoitteluni.
Huippua. Mä saan siis seurata päivän friikki-Suzya.
Sitten sä menet himaan Steven luo. Sama toistuu huomenna, -
ylihuomenna ja ylihuomisesta seuraavana päivänä. Joka päivä.
Kas niin, isä. Erään aikakauden loppu.
Odotapa, kun näet uuden vastaanoton. Se on ällistyttävä.
On, tietenkin.
Neljä toimenpidehuonetta, kolme uutta hammaslääkäriä. Tosi jännittävää!
Uusi vastaanotto? Muutatko sä?
Niin, vaikea sitä on uskoa.
Äidistä ryhdyin hammaslääkäriksi saadakseni huomiosi. Olenko saanut?
Suze, jos sä muutat, mä en näe sua enää ikinä.
Niin, surettaahan muutto hieman - mutta elämä ei ole bussipysäkki.
Mitä mä olen tehnyt?
Mitä mun tarttisi tehdä, Potter?
Iskit mulle taas silmää. Kyllä mä näin.
Sä naureskelet mulle, etkös vain?
Potter, mitä ihmettä...?
Selvän teki.
Valituksia on tullut tällä viikolla kolme. Nyt soitan eläinlääkärin, -
ja hän saa leikata vimmasi pois.
Siihen asti en tahdo valituksia saksalaisilta enkä keltään.
Täällä ollaan.
Täällä, helvetti, ollaan.
Tervepä vain, Rocco. Hauska nähdä, vanha varkaanretale.
Niin just. Sä salasit mun kuolemani maailmalta.
Sä nyysit mun fyrkkani sun omiin taskuihisi.
Eikä... Ei, Rocco, ei nyt.
Älä, Rocco. Ei näin.
Ei taas! Eihän tällaista kestä.
Rita!
Sun siippasi otti ja delasi taas.
Suzy...
Hei, Suzy.
Tunnetko sinä minut? - Sä menet lautalla skoleen.
Niin meninkin, totta.
Kuka sinä olet? - Etkö sä muista?
Yritän ainakin. - Sun on pakko muistaa.
Miksi? - Mä tartten sua.
Yritän kyllä muistaa.
Henry...
Kukkuu.
Kas teitä. Olitte torkuilla.
Voisimme hyvästellä vanhan paikan ja kilistää uuden kunniaksi.
Kuka se Henry on?
Kuka Henry? - Se, josta näitte unta. "Henry..."
En tunne ketään Henryä.
Voi, Linda!
Niinhän sitä sanotaan, että unet ovat sielun peili.
Kippis.
Jukrat. Rocco parka.
Siinä yksi potilas, joka ei tule uudelle vastaanotolle.
Hän oli mukava vanhus.
"Silmät" ne ovat.
"Silmät ovat sielun peili", eivät unet.
Mitähän kuollessa tapahtuu?
En ole järin uskonnollinen. Pidän tosin kirkoista.
Kirkkotaiteesta. Euroopan-matkoilla vietän aina paljon aikaa kirkoissa.
Ovat ne kauniita.
Yleensä sisäänpääsykin on ilmainen.
Pidä matalaa profiilia, Potter. Pojat tahtovat napsaista sun pallisi.
Niillä on koppi, ja ne yrittävät houkutella sua kananrinnalla.
Rocco otti ja delasi - taas.
Suhautti taksillaan ikuisiin bailuihin.
Ei mun pitänyt säikäyttää sitä, mutta niin nyt käy.
Mä en tiedä, mitä tehdä.
Suzy muuttaa, enkä mä näe sitä enää koskaan.
Jep, Henry Malletin henkielämä on nyt virallisesti vedetty pöntöstä alas.
Terve.
No moro.
Siis näetkö sä mut? - Kyllä minä näen, Henry.
Mistä sä tiedät mun nimeni?
Ei voi olla totta. - On se.
Sä olet Potter. - Nähtävästi. Sellaisen nimen olen saanut.
Sä olet ihminen! - Olin. Tai siis olen nytkin, toistaiseksi.
Etkö sä olekaan katti? Mies vai kolli?
Hämmennät minua. Aivot vaativat sopeutumisaikaa. - Sanopa muuta!
Anteeksi. Sori.
Minä vain... Anteeksi... hyvä herra.
Ihan rauhassa vain.
Olin minä ihminen, kerran, kauan sitten.
Kuolin, mutta jossain vaiheessa minusta tuli kissa.
Kuinka helvetissä niin käy? - Tiedä häntä.
Uskon, että minusta tuli kissa, koska olin, enimmäkseen, -
pohjimmiltani kiltti ja ystävällinen.
Kuolen nälkään.
Kun sä olet katti, ymmärrätkö sä mun sanojani?
Kuinka muutuit ihmiseksi? Onpa helvetin upeaa!
Iltapäivää. - Terve. Kis, kis.
Potter... Se pystyi näkemään sut.
Tuo koppi... Oliko se minua varten?
Rakastan niitä poikia. Eivät he tekisi niin. Miten he saattaisivat?
Kanaa.
Seurasin sinua suojellakseni sinua. Mutta olet vain rääkännyt minua -
ja pilannut maineeni.
Sait pojat luulemaan, että sotken heillä, ja he ovat siivoa väkeä.
En se ollut minä. Sinä se siellä sotkit.
Ja nyt he kastroivat minut.
Olen pahoillani. - Älä puhu alentuvasti.
Sori, mutta mä yritän vieläkin kässätä tätä kuviota.
Kun me mentiin ovesta, kaikki muuttui, muttei entiselleen.
Kuvittele... että Suzy ei olisi päättänytkään muuttaa tänne -
eikä jättää miestään. Elämme nyt sellaisessa ajassa.
Mitä? - Kuulit Kuninkaalta tietynlaisen totuuden.
Et vain koskaan kuuntele kunnolla.
Ja nyt se ovi on veks. - Niin on.
Mikä yhdistää -
upeaa hammaslääkäriämme ja sinua?
Meidän juttumme alkoi aika kehnosti.
Mutta sitten siitä kehittyi jonkinlainen suhde...
En puhu tunteistasi, Henry. Rotanpaskat minä niistä.
Mikä on yhteytenne?
Kirja? Sormus?
Medaljonki. Se medaljonki.
Missä se medaljonki on? Mieti.
Suzy ei ole muuttanutkaan tänne eikä pidä helyä nyt.
Sen täytyy Suzyn himassa.
Sinun pitää saada medaljonki, Suzy ja itsesi koskettamaan toisianne.
Niin kaiken tulisi korjautua.
Sähän voit hakea sen. Sä olet vapaa mies... katti.
Sen kuin haet medaljongin Steven luota ja tuot tänne. - Ei, ei.
Liian vaikeaa. Maailma on täynnä teräviä kulmia.
Minulla ei ole rahaa vossikkaan eikä vuokra-autoon.
Missä se Steve asuu? - En mä tiedä.
Sä voit kysyä Suzylta.
"Päivää, rouva hammaslääkäri. Saanko matkarahaa luoksenne?"
Hei. Ettehän ole nähnyt oranssijuovaista kissaa täällä?
No hei. Onko teiltä kissa kateissa?
On, sitä ei ole näkynyt koko päivänä. - Rakastanette sitä suuresti.
Kyllä, se on loistokolli. - Niinkö? Sepä hauskaa.
Voisitteko antaa minulle hieman rahaa?
Ei satu olemaan yhtään mukana. Valitan.
Ei se mitään. Mitäpä tuosta!
Tuo se olisi toiminutkin.
Heippa, äiti. - Mukulat. He menevät Stevelle.
No niin...
Ne karkaavat sulta. - No niin...
Mikä on? Mikä nyt? - Ei hätää.
Maailma se tuolla vain on. - Vauhtia, Potter. Nyt tarttee panna vauhtia.
Typerä maailma se tuolla vain on.
Hei, mummi. - Kellä on ollut p:mäinen päivä?
Kättä ilmaan, jos on sitä mieltä, että hankimme pitsaa päivälliseksi.
Kuulostaa hyvältä. - Auta mummia, typy.
Mitä kuuluu? - Ei hullumpia.
Helen, sinäkö siellä?
Suze... - Mitä...?
Suzy, älä muuta.
Yritä nyt muistaa, ole kiltti. - Henry...
Kuka se Henry on? - Mä olen Henry. Mä seison tässä, helvetti vieköön.
"Älä ikinä sotke tunteita totuuteen."
Miten olisi voinut käydä, jos olisit tavannut jonkun?
Jonkun, joka olisi nähnyt sinut, todellisen itsesi?
On minulla unelmia.
No niin, sitten mentiin.
Kädet ilmaan!
Kas, päivää...
Kiinnostavatko kamani? Marssitko vain sisälle viemään kamojani?
Kädet ylhäällä - ja kana alas!
Okei, okei. Kaikki on kunnossa. Kaikki kunnossa.
Ihan rauhassa - tuoliin.
Steve! - Suze!
Steve, kultaseni! Asia selviää hänelle ennen pitkää.
Steve, onko tuo joitain sinun... seksijuttujasi?
Vitsailetko, Suzy? - Menimme liian pitkälle tällä kertaa, kulta.
Kenties hän tahtoikin jäädä kiinni.
Sinä, outo ystäväiseni, joudut vankilaan.
Homoseksuaalisuus ei ole enää laitonta. - Totta.
Luulet olevasi fiksukin.
Vaan kumpikos meistä on sidottuna?
Jää sinä tänne, Suze.
Älä mene liian lähelle. Minä soitan poliisit.
Toimitko yksinäsi, vai...
... onko täällä muitakin?
Suzy, Suzy!
Olen... Olen hyvin vanha.
Ei yksityiskohtia. Steve tekee, mitä haluaa.
Kyse ei ole hänestä vaan sinusta. En ole Steven rakastaja.
Tulin tänne sinun vuoksesi. - Selvä.
Suzy, oletko tuntenut oloasi tänään lainkaan merkilliseksi?
Ikään kuin olisit unohtanut jotain, -
kuin jokin olisi vinossa?
Merkitseekö nimi Henry sinulle mitään? - Kuka sinä olet?
Kaikki hyvin, Suze? Varmistan vain aluetta.
Aikaa ei ole. Ota taskustani esiin medaljonki.
En itse pysty liikkumaan. Stevellä on solmut hallussa. - Hän purjehtii.
Minä pyydän. Se on aivan tuossa.
Ole kiltti.
Tämä on minun. - Niin on. Siinä piilee suuri mahti.
Se yhdistää sinut henkilöön, jolta sait sen.
Suze, ota etäisyyttä siihen kaheliin.
Henry... Henry tarvitsee sinua.
Tule, noin...
Leikit on leikitty.
Steve, lukitsitko talon? Mikä se ääni oli? - Mitä?
Kuka se Henry on? - Höllää köysiä.
Sinun piti kertoa jotain. - Sinulla on suuri mahti.
Sinä... Sinä olet kuin... Olet kuin kuningatar!
Tai siis - aivan erityinen!
Nyt poliisit tulevat. - Poliisitko?
Tännepäin, tänne näin.
Päästäkää poliisit kulkemaan. Tyyppi on täysi sekopää.
Kuunteletteko? Kanasta voi ottaa sormenjäljet. Se on rikospaikkaa.
Ovatko lapset kunnossa? - He nukkuvat.
Pimeä Helen? - Huoneessaan. Eikä hän ole pimeä.
Onko jotain varastettu? - Ei, ei tietääkseni.
Suze, käsitäthän, etten ollut nähnyt sitä friikkiä aiemmin?
Et tietenkään. Oletko kunnossa?
Olen, ja olo on itse asiassa aika virittynyt. - Ai?
Omaisuuteni, linnani... Suojelin niitä hyeenoilta.
Puolustin laumaani. Nyt olen taas laumani parissa, beibi, -
ja olen valmis karjumaan.
Minun pitää harjata hampaat.
Selvä.
Tulen nappaamaan sinut - ja nautin kaikessa rauhassa.
Steve...
Steve.
Haloo. Niin?
Ymmärrän toki.
Voin kyllä. Tulen saman tien.
Steve, tuli hätätilanne.
Mitä hevonpaskaa!
Kuinka kauan viivyt? - Palaan niin pian kuin voin.
Äiti. - Miten sinä olet vielä jalkeilla?
Hätäkutsu. - Selvä. Ihan kuin ennen aikaan.
Isäsi kanssa. Onpa kiintoisa koru.
Sain sen 8-vuotiaana, koulumatkalla oudolta juopolta lautalla.
Enpä muista moista.
Se sattui sen jälkeen, kun olit lähtenyt.
Niinpä tietysti.
Olenko minä sinusta onnellinen?
Sinulla on kaunis talo, kaksi kaunista lasta ja upea työura.
Onhan siinä aihetta olla kiitollinen.
Minä olenkin. Tuntuu vain, että jotain...
Puuttuu? - Niin.
On hienoa, että löysit meidät ja että olet minun ja lasten tukena.
Minusta myös.
Niin, minusta myös.
Hei sitten, äiti. - Hei hei, rakas.
Sä sanot et mä uneksin, sä sanot et me uneksitaan
Sä sanot et mä vain uneksin
Leikkiä omaamme valolla
... leikkiä omaani... omaamme...
Leikkiä omaani valolla
Voi maailma väliimme tulla
ja silloin piiloon kaipaa vaan
Mä pelkään katoavani
vaan en sua jättää voi tahtoenkaan
Potter!
Selviydyt oikein hyvin. - Kiitos. Sananne rauhoittavat jännästi.
Suzy... Medaljonki - bingo.
Adam, koet nyt paineen- ja vedontunnetta.
Onko näin hyvä? - On kyllä. Hyvin menee.
On se nyt helvetti...
Älä nyt viitsi...
Onko näin hyvä? - On se.
No niin!
Ulos tuli! - Kiitoh...
Eikö olekin helpotus?
Sä sanot et mä uneksin
Leikkiä omaani valolla
Mä pelkään katoavani
vaan en sua jättää voi tahtoenkaan
Voi maailma väliimme tulla
ja silloin piiloon kaipaa vaan
Ei meitä kukaan täällä nää
ja sä mun silmäteräni oot
Voi, Henry... Sinähän se tietenkin olet.
Kiitos, Potter. Kiitos, elämä.
Kiitos, maailmankaikkeus.
Mitä tapahtui?
Me oltiin jossain toisessa ajassa, jossa sä et asunut täällä.
Sä olit taas outo tiukkishammaslekuri.
Sä et nähnyt mua. Ja sulla oli ihan naurettavat...
Niinpä. Muistan kaiken.
Joan Dart oli elossa.
Ja äitini, hänkin oli siellä. Henry, äitini on elossa.
Ei aivan odotuksienne mukainen kokemus.
Tiedätkö mitä? Haista paska! - Minä en asiaa hallitse.
Toistan: haista paska. Kauanko olin veke? - Minuutin ehkä.
Olen kauhean pahoillani, Suzy. - Henry, mitä sä näit siellä?
Riittää. Riittää, sanoin.
No niin.
Minä opin jotain itsestäni. Kuunnelkaahan tarkasti.
Tästedes te puhutte ainoastaan puhuteltaessa.
Ette ilmaannu vastaanotolle ettekä kattohuoneistooni.
Ne, jotka noudattavat sääntöjä, saavat erioikeuksia: -
puheluita sukulaisille, dvd-iltoja -
ja muita erittäin kivoja, vastaavia asioita.
Onko selvä?
Hyvää yötä. Minä menen nyt kotiin.
Mitäs pidit? - Oikein vaikuttavaa.
Kysele minulta äidistäsi.
Äidistänikö? Hänhän on kadonnut, emmekä tiedä, miten hänet löytää.
Ei, ei, kun kysele niitä kysymyksiä. Ole kiltti.
Lempiväri?
Minun on violetti, sinun on vihreä, -
ja hänen täytyy olla... punainen.
Mikä sinun nimesi on?
Isä sanoo minua V:ksi, sinä sanot minua kultapieneksi, -
ja -
hän sanoisi minua -
Typyksi.
Typyksi? - Niin. Kuulostaako kivalta?
Joo.
No? "Jos me löytäisimme äitini..."
Jos me löytäisimme äitini, miksi sinä sanoisit häntä?
Mummiksi. Ihan varmasti mummiksi.
Tosi on. Sanoisit häntä mummiksi.
Suomennos: Tarmo Hietamaa www.primetext.tv